Analýza plánu povodí.

Úvod.
Plán hlavních  povodí  České  republiky a  plány oblastí povodí jsou podle § 23 odst. 2 vodního zákona podkladem pro výkon veřejné správy, zejména pro územní plánování, územní rozhodování a povolování staveb. Z toho plyne význam těchto plánů, protože podle obsahu jednotlivých plánů se bude odvíjet péče o vodní toky a jejich ekosystémy. Z těchto plánů budou vycházet také Programy opatření, jejichž náplní je také způsob financování a časový plán realizace. Lze tedy předpokládat, že na plány povodí a Programy opatření budou navazovat programy financování jednotlivých akcí, což zcela vyloučí možnosti realizace alternativních řešení, které nebudou v těchto opatřeních zahrnuty. Bude tak předurčen i celý proces povolování staveb na vodních tocích, kdy nebude prostor změnit zásadně parametry stavby (zejména jejich koncepci). Zásadní proto bude ovlivnění Plánu hlavních povodí ČR a Plánů oblastí povodí tak, aby obsažené zásady nebyly v rozporu se zájmy ochrany přírody. Ust. § 24 a § 25 vodního zákona obsahují zásady, jejichž splnění bude nutné prosadit při projednávání plánů povodí. Jakým způsobem, to zatím nelze odhadnout, protože vyhláška zatím není. 

Plán hlavních povodí České republiky.
Podle § 24 odst. 1 vodního zákona Plán hlavních povodí České republiky stanoví rámcové cíle pro hospodaření  s  povrchovými a  podzemními  vodami,  ochranu a zlepšování  stavu   povrchových  a  podzemních vod a  vodních ekosystémů, pro trvale udržitelné  užívání těchto vod, pro ochranu před škodlivými účinky těchto vod  a pro zlepšování vodních poměrů
a pro ochranu  ekologické stability krajiny.  Plán hlavních povodí České republiky vymezuje i  rámcovou strukturu potřebných opatření k prosazování  veřejných  zájmů,  včetně  zdrojů  a způsobu jejich financování. Při  stanovení rámcových cílů  a struktury potřebných opatření   respektuje   Plán   hlavních   povodí  České  republiky mezinárodní závazky České republiky.  
Ve výše uvedené citaci jsou tučně vyznačeny nejdůležitější zásady, které bude nutné naplnit konkrétním obsahem. 
Ochrana a zlepšování vodních ekosystémů a ochrana  ekologické stability krajiny. 
Z citace zákona je zřejmé, že uvedený plán by neměl vést pouze k zafixování současného katastrofálního stavu vodních ekosystémů, ale měl by obsahovat opatření pro zlepšení současného stavu. Tomu odpovídá také citace § 1 odst. 2 vodního zákona, kterou lze považovat za interpretační pravidlo pro výklad jednotlivých ustanovení zákona a dále § 47 odst. 2 písm. f) téhož zákona („obnovovat přirozená koryta vodních toků“).   Plán hlavních povodí České republiky by tedy měl vycházet z programu MŽP „Revitalizace říčních systémů“, obsahovat revitalizační akce a tím zajistit financování revitalizací také z prostředků MZe, což by mělo odbourat současné protichůdné směřování finančních prostředků, kdy se na jedné straně staví (obnovují) vodní díla v rozporu se zájmy ochrany přírody (i zákonem) a na straně druhé se toky revitalizují tím, že jsou tyto nesmyslné stavby odstraňovány. Jestliže plán má obsahovat cíl, kterým je ochrana a zlepšování vodních ekosystémů, nebude možné realizovat podle něj stavby, které současný stav zhoršují a cíle plánu by neměly vytvářet podmínky pro realizací takových staveb. Z plánu by asi mělo vyplývat, jaký je současný stav vodních ekosystémů, co tento stav způsobilo – označení staré ekologické zátěže, priority při odstraňování staré ekologické zátěže, zásady při opravách koryt vodních toků po povodních.

Vymezuje i  rámcovou strukturu potřebných opatření k prosazování  veřejných  zájmů.
Plán by měl obsahovat, jaké veřejné zájmy má na mysli a skloubit opatření tak, aby nebyl jeden veřejný zájem uplatňován na úkor veřejného zájmu druhého. Protipovodňová ochrana tedy nemůže být upřednostněna před ochranou přírody a krajiny, ale jednotlivá opatření by měla vést k co nejúčinnější opatření k ochraně všech veřejných zájmů. 

Respektuje mezinárodní závazky České republiky.
To je velmi důležitá pojistka a umožní sdružením, aby prosazovala i mezinárodní závazky. Dosud nerespektování mezinárodních závazků nebylo vnímáno jako porušení konkrétního ustanovení české právní normy. 

Plány oblastí povodí
Plány oblastí  povodí  stanoví  konkrétní cíle  pro dané oblasti  povodí na  základě rámcových  cílů Plánu  hlavních povodí České   republiky,   potřeb   a   zjištěného   stavu   povrchových a podzemních vod, potřeb užívání těchto  vod v daném území, včetně návrhů  potřebných opatření,  například k  zachování a  zvětšování rozsahu  přirozených koryt  vodních toků  a nákladů  na ně.  
Z výše uvedené části citace § 25 odst. 1 je zřejmé, že plány oblastí Povodí budou vycházet z Plánu hlavních povodí České republiky, které bude konkretizovat podle charakteristik jednotlivých území. Tyto plány budou muset vycházet z rozsáhlých analýz současného stavu vodních ekosystémů a potřeb v daném území. Měla by být provedena kategorizace vodních toků podle intenzity negativního ovlivnění lidskou činností, zjištění příčin negativního stavu, způsob nápravy, včetně priorit. Plán by měl také obsahovat opatření pro zachování přirozených koryt vodních toků a stanovit úseky toků, kde lze uvést toky do přirozeného stavu, včetně vyčíslení nákladů. Úseky toků, kde lze změnit parametry současných úprav tak, aby došlo ke zlepšení stávajících ekosystémů. Mělo by být provedeno také srovnání nákladů na udržování současných úprav vodních toků, hodnota chráněného území a náklady na jejich odstranění a revitalizaci, a to také s výhledem do budoucna (např. 50 až 100 let).

Navrhovaná ustanovení pro kodex.  
 § 23 až 25 vodního zákona přímo vybízí k tomu, aby byla tato ustanovení provázána s připravovaným kodexem. Proto navrhuji, aby v kodexu bylo zakotveno ustanovení, které by znělo např.: „stát vytváří podmínky pro ochranu životního prostředí a jejich jednotlivých složek již ve fázi plánování a přípravy dokumentace. Součástí dokumentace pro ochranu životního prostředí jsou ... (různé plány a dokumentace), plány hlavních povodí České republiky a plány oblastí povodí (odkaz pod čáru, kde by byl uveden vodní zákon)“. Dále by mohl kodex obsahovat základní ochranné podmínky, které musí dokumentace obsahovat.
V případě plánů povodí by měla obsahovat tento text:
„Plán hlavních oblastí povodí České republiky a plány oblastí povodí musí respektovat podmínky ochrany přírody, kterými jsou:
a)	obnova a zachování migrační prostupnosti toku v obou směrech pro všechny formy vodních živočichů v  jejich zoogeografickém areálu,
b)	smí být prováděny pouze takové zásahy do vodních toků, které vycházejí z přirozených podmínek a vedou k uchování nebo obnově vzhledu toku odpovídajícímu některému geomorfologickénmu typu toku vyskytujícího  se v přírodě,
c)	zásahy do toku nesmějí vést k nepředvídatelnému geomorfologickému vývoji toku. Za tímto účelem musí být provedena prognóza budoucího geomorfologického vývoje toku po provedení zásahu do toku (odezva říčního ekosystému),
d)	zásahy do toku nesmí vést ke změně  biotopů v toku žijících organismů, které by ohrožovaly jejich existenci nebo by mohly vést ke snižování počtu jedinců v populaci,
e)	zásahy do toku nesmí vést ke snížení pestrosti podmínek pro vodní živočichy a rostliny,
f)	zásahy do toku nesmí vést k oslabení ekologických funkcí toku.
Ostatní ustanovení tohoto zákona a jiných právních předpisů zůstávají nedotčeny. (Odkaz na vodní zákon a zákon č. 114/1992 Sb., pokud nebude zapracován do kodexu).“        
 
Závěr.
Z výše uvedeného vyplývá, že plány povodí by měly vytvořit podklad pro systematické zlepšování stavu vodních ekosystémů při zvýšení účinnosti protipovodňové ochrany. Byla by tím otevřena cesta pro uplatnění moderních zásad pro úpravy vodních toků a nových technologií. Zda tomu tak bude, je závislé na kvalitě úředníků, kteří budou tyto plány zpracovávat, jejich schopnosti a ochotě naplnit zákon a možnosti veřejnosti účinně ovlivnit konečnou podobu plánů povodí. Existuje reálné nebezpečí, že výše uvedené podmínky zákona budou pouze prázdnou frází a nebude existovat možnost, jak úředníky státní správy donutit, aby naplnili citace zákona konkrétním obsahem. 
Pokud existuje možnost, jak ovlivnit podobu prováděcích vyhlášek, měli bychom se tomu věnovat, aby účast a práva veřejnosti byla při schvalování plánů povodí co nejširší.