1. ”Prosazování” v právu životního prostředí

Návrh věcného záměru  “Kodexu” z dubna loňského roku obsahuje VIII. kapitolu s názvem “Prosazování”.  Tato kapitola obsahuje především návrhy  úpravy různých typů pravomocí příslušných úřadů  při bezprostředních zásazích či jiných praktických činnostech, směřujících k přímé ochraně jednotlivých složek životního prostředí.  Lze je rozdělit do dvou základních  skupin: 
1) Pravomoci k opatřením v případech hrozícího nebezpečí poškození  životního prostředí  nebo v situaci, kdy k poškození již došlo.  Zde se jedná o tyto typy nástrojů: 
— předběžná opatření, 
— bezprostřední zásahy, 
— omezení či zastavení škodlivé činnosti,
— ukládání nápravných opatření 
— ukládání sankcí
— exekuce (výkon úředních rozhodnutí) 

2) Pravomoci k výkonu dozoru nad dodržováním povinností k ochraně životního prostředí (bez toho, že by došlo k poškození životního prostředí), případně k provádění dalších preventivních opatření. 

Kromě úpravy zásahů příslušných úřadu byla  do návrhu kapitoly “prosazování” zařazena i  úprava
— povinností provozovatelů potenciálně škodlivých činností monitorovat jejich vlivy na životní prostředí a
— způsobů odstraňování ekologické újmy. 

Ve všech uvedených případech se tedy jedná o úpravu vztahů mezi příslušnými orgány ochrany životního prostředí a osobami, jejichž činnost životní prostředí (fakticky či potenciálně) ovlivňuje, případně poškozuje. Veškeré výše zmíněné nástroje “prosazování” jsou v určitých formách obsaženy i v platném  právním   řádu (právu životního prostředí).  Otázky  pod bodem I. této části směřují proto k tomu, jestli tyto prostředky plní svou funkci dobře a jestliže ne, proč a jak je změnit. 

Kromě toho je dále  možné zabývat se dalším možným významem pojmu “Prosazování” (práva životního prostředí), s nímž autoři návrhu “Kodexu” prozatím nepočítají a  který  vychází z chápání životního prostředí jako nejen veřejného statku (společenské hodnoty), ale také jako subjektivního práva. “Prosazováním” je v tomto smyslu možné rozumět souhrn možností (právních prostředků), kterými se jednotlivec může svého práva na příznivé životní prostředí domáhat.  Zároveň tím samozřejmě může napomáhat i “prosazování” práva životního prostředí jako takového, resp. dodržování  zákonnosti v této oblasti. Jedná se konkrétně např. o nástroje typu účasti ve správních řízeních, týkajících se životního prostředí, práva na soudní přezkum, svémoci.
Těmto záležitostem jsou věnovány otázky pod bodem II. této části (samozřejmě se jim věnují i následující kapitoly). 

I.	Funkčnost existujících nástrojů

1)	Jaké jsou podle vás nejdůležitější  problémy  při prosazování práva životního prostředí formou ukládání  pokut, omezení či zastavení činnosti, bezprostředního zásahu příslušného orgánu? Prosím vypište jednotlivé problémy, případně celkově zhodnoťte efektivitu těchto nástrojů  a uveďte příklady.

Odpověď.
Nejdůležitějším problémem je nechuť politiků na všech úrovních respektovat zákon o ochraně přírody a krajiny. 
Ochrana přírody je vnímána jako „brzda“ v ekonomickém rozvoji a cestě k blahobytu. Tento problém je velmi silný právě u úprav vodních toků, protože ve společnosti převládá fikce, že nad vodním tokem je nutné zvítězit a k vítězství vede tvrdá cesta. Čím více betonu, kamení, tím vyšší pocit bezpečí. Přírodě blízké technologie úprav toků vzbuzují nedůvěru a proto se většina odborné i laické veřejnosti, včetně úředníků státní správy chovají, jako by jiná než přírodu pokořující technologie neexistovala. Zákon o ochraně přírody a krajiny je prezentován jako předpis, který nelze z důvodu ochrany majetku a životů lidí dodržet. 
Od r. 1997 jsme zaznamenali v okrese Frýdek – Místek cca 15 až dvacet případů realizování úprav vodních toků bez jakéhokoliv správního rozhodnutí.  Jeden z transparentních případů je zveřejněn v části „aktuality“ na našich www stránkách na adrese http://sweb.cz/ochranavod/ . Minimálně patnáct případů neoprávněných zásahů do vodních toků šetří již několik let ČIŽP OI Ostrava. Výsledky jsou nulové. Protiprávní stav byl sice objektivně zjištěn, ale ČIŽP nemůže nařídit odstranění následku neoprávněného zásahu, OkÚ Frýdek - Místek, který o těchto zásazích ví přesto tvrdí, že se o neoprávněné zásahy nejedná (byť nebylo vedeno žádné správní řízení) a je nečinný a z MŽP chodí protichůdné výklady k jednotlivým ustanovením zákona č. 114/1992 Sb., ve znění pozdějších předpisů. ČIŽP si tedy s tím neví rady a čeká, co bude. Správci toků si na beztrestnost zvykli a neoprávněné zásahy se začaly množit. 
Ukládání pokut naráží na tyto zásadní problémy:
1. Neochota odvolacích orgánů potvrdit pokutu a hledání zcestných výkladů zákona, které jeho realizaci znemožňují. Například uplatnění § 88 odst. 1 zákona je zpochybňován takto:
- písm. d) nedovoleně  zasahuje do  přirozeného vývoje  zvláště chráněných
   druhů rostlin. Při úpravách toků jsou tyto rostliny převálcovány mechanismy a výklad zní tak, že nelze prokázat jejich výskyt před zásahem, tedy nelze prokázat, že byly zničeny. Argumentace, že o pár metrů vedle tyto rostliny rostou a zničené stanoviště bylo totožné a lze tedy jejich výskyt předpokládat, ve správním řízení neuspěje, protože předpoklad není jistota. Můžeme sice vědět, že rostliny byly zničeny, ale neexistuje o tom důkaz. Když se jedná o neoprávněný zásah, předem se o zásahu doví pouze OkÚ Frýdek – Místek, který k devastaci přírody přispívá svou nečinností, tedy není nikdo, kdo by předem konkrétní místo zmapoval a zajistil důkaz pro budoucnost.    
- písm. e) zraňuje,  chová bez  povolení zvláště  chráněné živočichy  nebo
   jinak nedovoleně zasahuje do jejich přirozeného vývoje.
Problém je úplně stejný jako u rostlin. Na staveništi, kde jezdí v toku bagry se zvláště chránění živočichové nevyskytují a orgány ochrany přírody není uznáván argument, že práce jsou prováděny v zoogeografickém areálu konkrétního druhu a tedy místo provádění prací ovlivňuje jejich přirozený vývoj. 
- písm. i) provádí  škodlivý  zásah  do  významného  krajinného  prvku bez
   souhlasu orgánu ochrany přírody.
	V případě aplikace tohoto ustanovení je zpochybňováno to, co je „škodlivý zásah“. Dojde-li např. k devastaci úpravy vodního toku a tok se sám zrevitalizuje, vrátí se do něj život, za škodlivý zásah se nepovažuje obnovení původní úpravy, která opět vrací tok do nepřirozeného stavu nevhodného pro vodní živočichy i přirozenou vegetaci. Argumentace zní tak, že jednou už to tak bylo, tedy nedochází k negativní změně, pouze se udržuje původní stav. Znovupostavení zničené stavby je také nazváno udržovací prací, byť se „udržuje“ stavba, která již fyzicky vůbec nemusí existovat. Tento výklad je vlastní jak UkÚ Frýdek - Místek, tak MŽP a dnes i Krajskému úřadu v Ostravě. 
Při prokazování škodlivosti ČIŽP naráží na další problém, kterým je zpochybňování kvalifikace inspektorů. Inspektor podle výkladu MŽP i Krajského úřadu v Ostravě sám není kompetentní rozhodnout, zda zásah je škodlivý. Potřebuje k tomu znalecký posudek, na který ale často ČIŽP nemá dost peněz. Toto zpochybňování prokazuje neznalost úředníků v oblasti správního práva, ale hodí se k tomu, aby pokutu nemohla ČIŽP udělit.  V učebnici správního práva „Československé správní právo“ autora Zdeňka Lukeše a kol. se v kapitole pojednávající o dokazování píše doslova: „…pokud jde o znalecký důkaz, přichází v úvahu velmi zřídka, jelikož v osobě správního orgánu je zásadně spojena aplikace práva s odborným posouzením věci z hledisek stavebních, vodohospodářských, zdravotních apod.“ Jde tedy o oblasti ošetřené normami veřejného práva. 
Pokud by přece inspektor získal znalecký důkaz o tom, že zásah je škodlivý, přichází na řadu zpochybnění přiměřené výše pokuty. Podle MŽP není výše pokuty v rozhodnutí řádně zdůvodněna, pokud je prokázána pouze škodlivost. Orgán ochrany přírody musí prokázat míru škodlivosti. Jak, to není zřejmé. Patrně se jedná o vyčíslení ekologické újmy. Jak ji ale vyčíslit, když prováděcí předpis k zákonu č. 17/1992 Sb. dosud schází? Navíc má tento výklad MŽP další vadu. Čím více je část krajiny (VKP) zničena, tím by teoreticky mohla být  pokuta vyšší. Když ČIŽP zasáhne ihned po začátku stavby, nedojde k vysoké ekologické újmě a tady ani pokuta nemůže být vysoká, byť zahájený zásah by mohl mít katastrofální důsledky pro přírodu v případě dokončení. Nebere se tedy v úvahu škodlivost z hlediska možných důsledků v případě úplné realizace zásahu, ale pouze již nastalá škoda, kterou navíc nikdo nemůže prokázat schválenou nebo všeobecně uznávanou metodou.             
	Z výše uvedeného vyplývá, že pilnými úředníky desetileté hledání překážek pro případné udělení pokuty  v případě neoprávněných zásahů do vodních toků bylo úspěšné a případné udělení pokuty optimistickým úředníkem je neprůchodné. O této skutečnosti svědčí několikaletá snaha ČIŽP OI Ostrava o uložení pokuty za neoprávněné zásahy  do vodních toků. 
Omezení či zastavení činnosti, bezprostředního zásahu příslušného orgánu.
Tento nástroj byl donedávna ČIŽP OI Ostrava úspěšně používán. Jak se ale zdá, také na tuto možnost již došlo a dnes se již neuplatňuje. V příloze posílám dopis OkÚ Frýdek – Místek ze dne 16. 1. 2002, který ČIŽP obdržela počátkem února. Podle tohoto dopisu se již zrealizovala stavba na toku Satina, nyní probíhá stavba na Bystrém pod hranicí s CHKO a začíná se stavět (mýtit porosty) kolem Říčky v Janovicích. ČIŽP zatím nijak nezasáhla, pouze průběh prací monitoruje. Ve všech uvedených tocích prokazatelně žijí zvláště chráněné druhy živočichů, zejména vranky. Na Satině byly obnoveny původní betonové stupně, které tvoří dokonalou migrační bariéru. Názor ČIŽP je takový, že stavba na Satině je již dokončena, tedy není důvod pro vydání rozhodnutí, jinde stavba ještě neprobíhá, proto nelze rozhodnutí vydat, protože škodlivý zásah ještě není prováděn. Práce na Bystrém a Říčce byly ČIŽP oznámeny před deseti dny a opět se nic neděje. Navrhovali jsme použití § 43 odst. 1 písm. a) správního řádu v návaznosti na § 66 zákona č. 114/1992 Sb. Zatím bezúspěšně.   
Použití § 86 zákona č. 114/1992 Sb. je nereálné, protože ČIŽP toto ustanovené není oprávněno použít (alespoň tak zní současný výklad) a OkÚ Frýdek – Místek, který je z úřední povinnosti povinen, je nečinný.

Setkáváme se dokonce s argumentací, kdy orgán ochrany přírody tvrdí, že počet vranek na 1 m2 je např. 2 ks, tedy vzhledem k malému počtu nedojde například vybudováním migračních bariér k narušení jejich přirozeného vývoje. Tato zcestná argumentace ve správním řízení obstojí.   

2)	Vidíte nějaký problém v tom, že se ve výše (ad 1) uvedených formách “prosazování” jedná (podle platné právní úpravy) vždy o vztah pouze  mezi orgánem ochrany životního prostředí a osobou, která na životní prostředí nějak působí? 

ANO									

Pokud ano, v čem podle Vás tento problém spočívá?, 
Přesto, že se jedná o veřejném zájmu, tedy minimálně o právem chráněných zájmech občanských sdružení zabývajících se ochranou přírody a krajiny, účast ve správních řízeních při udělování pokuty není přiznávána. Je pravdou, že výše pokuty do budoucna může ovlivnit jednání toho, kdo ji obdržel, což má potažmo vliv na naše právem chráněné zájmy.    

3)	Domníváte se (či máte vlastní praktické zkušenosti s tím), že je životní prostředí  v některých případech  poškozováno, aniž by kompetentní orgány byly schopny účinně zasáhnout ? 

ANO									

Pokud ano, jde podle vás o

a)	naprosto běžný a pravidelný jev, výjimkou je, když zasáhnou.   

4)  Bývá podle Vašeho názoru (Vašich zkušeností) životní prostředí poškozováno přímo  za nečinného přihlížení nebo dokonce spolupráce orgánů, které by je měly chránit? 

ANO									

Pokud ano, setkali jste se podle Vašeho názoru s některými z následujících postupů (prosím označte):

a)	vydávání souhlasných stanovisek v rozporu se zákonem
b)	 chybějící anebo jen formální kontrola plnění povinností
c)	 nezahájení správního řízení 
d)	“spolupráce” státního orgánu s poškozovatelem na obejití požadavků právních předpisů

Použití výše uvedených variant je naprosto samozřejmá, nejčastěji je uplatňována varianta a, c, d. Setkali jsme se již s cca sedmdesáti případy za tři a půl roku.  Dodržování zákona č. 114/1990 Sb. je pro úředníka velmi rizikové. Povyšuje se pouze za porušování tohoto zákona. Např. jedna z nejúspěšnějších „porušovatelů“ zákona RNDr. Lenka Filipová z OkÚ Frýdek – Místek byla povýšena na zástupkyni referátu životního prostředí. Zda k tomu přispělo porušování zákona z její strany, to nedokážu posoudit.  

5) Pokud podle Vašeho názoru státní orgány neplní řádně své povinnosti při “prosazování ochrany životního prostředí”, čím je to podle Vás způsobeno? (Označte prosím všechny odpovědi, s nimiž souhlasíte):

a)	nedostatky v právní úpravě (nedostatečné pravomoci)
b)	nedostatečné materiální  vybavení úřadů
c)	nízké odborné kvality úředníků
d)	neochota úřadů a úředníků vstupovat do konfliktních situací
e)	politický nátlak
f)	korupce
g)	jiná odpověď, případně doplnění předchozích

Označení odpovědí je provedeno tučně. Co se týká korupce, domnívám se, že nepůjde o úředníky, kteří přímo rozhodují, ale o významné politiky, kteří ovlivňují činnost úřadů. 
II.	Nové nástroje

1)	Ve kterých případech mají podle vašeho názoru lidé, dotčení škodlivými důsledky povolovaných staveb, činností atd., resp. veřejnost vůbec, nedostatečnou možnost hájit (prosadit) svá práva a právo na příznivé životní prostředí? 

Zejména v případech nečinnosti úřadů. Proti dopisu, který oznamuje staviteli, že může stavět bez stavebního povolení i bez jakýchkoliv správních řízení podle zákona č. 114/1992 Sb. nelze brojit např. odvoláním, soudní žalobou atd. Stavitel tak koná „v dobré víře“ a porušuje zákon, proti čemuž nikdo nezasáhne, protože by zasahoval do práv nabytých v dobré víře. Tak je také vysvětlovaná nečinnost ČIŽP v případě realizace staveb podle dopisu OkÚ ze dne 16. 1. 2002 obsaženého v příloze.  

2) Co by podle Vašeho názoru  pomohlo k lepšímu prosazování práva na příznivé životní prostředí  (Označte prosím všechny odpovědi, s nimiž souhlasíte, případně rozveďte svůj názor podrobněji):

a)	Možnost zahájení řízení o uložení sankce za poškození životního prostředí na návrh kohokoli s tím, že navrhovatel by měl postavení účastníka řízení

b)	Změna trestního zákona (rozšíření skutkové podstaty zneužití pravomoci veřejného činitele i na případy, kdy pracovník příslušného orgánu úmyslně či z nedbalosti neposkytne ochranu právu na příznivé životní prostředí)

c)	Možnost občanů navrhnout v případech uvedených ad b)  pracovněprávní (či jiný obdobný) postih, pokutu za přestupek atd. a účastnit se řízení o jeho uložení

d)	Možnost navrhnout odebrání oprávnění autorizované osobě (soudní znalec, posudkář…)

e)	Rozšíření okruhu procesních práv účastníka správního řízení, jejichž porušení je důvodem zrušení vydaného rozhodnutí (stanoviska)

f)	Rozšíření či konkretizace skutkové podstaty ohrožení životního prostředí (uveďte příklady)

g)	Zřízení veřejně přístupného rejstříku sankcí uložených za poškozování životního prostředí?

h)	Závislost  výše sankce krom rozsahu škody (ohrožení) i na (faktickém či potenciálním)  prospěchu z nezákonné činnosti, nebo na obratu či velikosti společnosti?

i)	Možnost přímo postihovat za škody způsobené na životním prostředí kromě právnických osob  i jejich výkonné vedení (management) bez nutnosti prokazování přímého zavinění (s možností zbavit se odpovědnosti jednoznačným  prokázáním  odpovědnosti  konkrétního podřízeného  pracovníka (pracovníků) – v tom případě  uplatnění sankce vůči těmto pracovníkům (v podstatě presumpce viny vedení společnosti)

j)	Možnost uložit zákaz výkonu určitého povolání (vedení společnosti s určitým předmětem činnosti) lidem, kteří v dané oblasti vícekrát porušili zákon

k)	jiná opatření (uveďte prosím jaká)

Sankce by neměla být odvozována pouze od míry poškození životního prostředí již provedeným zásahem, ale také potenciálním poškozením v případě dokončení celého zásahu. Pokud by správní orgán nezasáhl, tato škoda by nastala. Obdobně také v trestním zákoně je např. trestný čin vraždy a pokusu vraždy.  

Navrhuji, aby do opatření byla zahrnuta odpovědnost úředníka za škody způsobené na životním prostředí v důsledku vadného rozhodnutí a aby tato škoda musela být úředníkem uhrazena povinně ze zákona ve stanoveném termínu, nikoliv podle rozhodnutí zaměstnavatele. Maximální výše by měla být stanovena podle zákoníku práce při odpovědnosti za škodu způsobenou zaměstnancem zaměstnavateli. Vymáhání tohoto postihu by mělo být kontrolovatelné veřejností a nečinnost zaměstnavatele – úřadu by měla být napadnutelná žalobou u soudu.

3)	Domníváte se, že by prosazování práva životního prostředí (resp. práva na příznivé životní prostředí – dále jen “prosazování”) mělo být spíše úkolem příslušných orgánů státu, nebo spíše právem a zároveň odpovědností těch, kteří jsou stavem životního prostředí bezprostředně dotčeni, tj. jednotlivců a jejich sdružení? Označte prosím, s která z níže uvedených možností nejvíce odpovídá Vašemu přesvědčení, případně rozveďte.

a)	prosazování by měl zajišťovat výlučně stát prostřednictvím kompetentních orgánů; jednotlivci by měli mít pouze právo hájit svá soukromá práva (např. vlastnické)

b)	stát by měl mít výlučnou kompetenci k prosazování tam, kde se jedná o záležitosti obecného zájmu; jednotlivci a jejich sdružení by měli mít právní prostředky k prosazování  tam, kde jde o jejich bezprostřední životní prostředí

c)	primární odpovědnost za prosazování by měly mít obce a města, ústřední státní orgány jen v případech celostátního významu; jednotlivci a jejich sdružení by měli mít možnost účastnit se na prosazování  v případech, kdy se jedná o záměry na území jejich obce 

d)	prosazování by měly zajišťovat orgány státu na různých úrovních (podle typu případu) s tím, že lidé přímo dotčení ve svých právech (věcných i týkajících se životních podmínek) a občanská sdružení, jejichž cílem je ochrana životního prostředí by měli mít možnost účastnit se všech správních řízení, které se dané věci týkají; ostatní veřejnost by měla mít právo na informace a právo vyjádřit svůj názor

e)	státní orgány by měly z úřední povinnosti zajišťovat prosazování jen v případech  nejzávažnějších zásahů do životního prostředí. V ostatních případech by toto právo mělo příslušet jednak obcím, jednak by orgány ochrany životního prostředí měly přistoupit k prosazování  na základě podnětů kterékoli fyzické či právnické osoby. 

f)	Máte jiný názor (prosím rozveďte)

Označené písm. d) bych ale dále rozvedl. Státní orgány by měly z úřední povinnosti vždy zajišťovat prosazování veřejného zájmu, tedy ochrany životního prostředí. Nečinnost konkrétního úředníka by měla být považována za porušení zákona a měla by být naplněním skutkové podstaty trestného činu maření úkolu veřejného činitele (třeba i z nedbalosti).  

4) Jak z hlediska Vaší odpovědi na předchozí otázku obecně hodnotíte současnou právní úpravu ochrany životního prostředí?

Současná právní úprava je nedostatečná, protože umožňuje zbytečně mnoho interpretaci konkrétních ustanovení. Pokud zákon hovoří o „škodlivé činnosti“, „škodlivém zásahu“ apod., měl by přesně definovat, co se tím rozumí. Setkal jsem se dokonce s takovým výkladem, že škodlivým zásahem byl označen takový zásah, který nevyhovoval pohodlí člověka, tedy paradoxně takový zásah, který byl pro ochranu životního prostředí nezbytný. 

Navrhuji, aby byly do zákona zahrnuta tato definice:

„škodlivá činnost, zásah“ – činnost nebo zásah, u kterých bylo prokázáno ve správním řízení, že nemohou vést k ekologické újmě.  
	Taková formulace by jasně definovala, že škodlivým zásahem nebo činností jsou všechny zásahy, u kterých neproběhlo správní řízení, tedy úplného zjištění skutečného stavu věci. Když někdo chce zasahovat do životního prostředí, ať je sám zainteresován na tom, aby správní řízení řádně proběhlo a byla prokázána neškodlivost jim zamýšleného zásahu. 

III.

Seznámili jste se s návrhem právní úpravy prosazování v návrhu věcného záměru”Kodexu”? (jaká verze?) Pokud ano, jak tento návrh hodnotíte?

Neměl jsem dosud možnost si to promyslet. Seznámil jsem se povrchně s poslední verzí, která je nyní na www stránkách. Mohlo mi ledacos utéct. Pokud mne něco napadne, dám vědět.

Další komentáře, poznámky, nápady

2. Posuzování vlivů na životní prostředí - EIA

Návrh  kodexu původně obsahoval kapitolu věnovanou posuzování vlivů na životní prostředí (EIA). Částečně zřejmě po kritice, které byla tato část podrobena, se v poslední verzi Kodexu již  neobjevila. Přesto bychom rádi i k úpravě procesu  EIA získali Vaše názory, protože systematicky patří do obecné části práva ochrany životního prostředí a také proto, že od ledna 2002 vstoupil v účinnost nový  zákon č. 100/2001 Sb., který upravuje posuzování vlivů činností technologií a staveb, a to včetně mezistátního posuzování. Hodnocení vlivů koncepcí stále řeší § 14 zákona č. 244/1992 Sb. Nový zákon EIA sice přinesl podle našeho názoru některá zlepšení, některé důležité problémy však opět neřeší a v některých částech bude znamenat zřejmě i zhoršení úpravy proti dosavadnímu stavu. V této části dotazníku bychom proto  rádi shromáždili Vaše  poznatky týkající se starého zákona EIA i postřehy k zákonu novému.

1. Účastnili jste se někdy procesu posuzování vlivů na životní prostředí podle zákona č. 244/1992 Sb.?

								NE

pokud ANO, kolikrát (přibližně)?
a) 1x
b) 2-5x
c) 6-10x
d) vícekrát (napište prosím přibližný počet)

2. V příloze této části (s. 7) najdete formulář, v němž budete moci přehledně popsat důležité problémy, se kterými jsem se v průběhu procedur EIA setkali (pokud jste se účastnili více než jednoho procesu EIA,  formulář si můžete  nakopírovat  a vyplnit  jej vícekrát pro několik procesů). Vyplňte prosím  formulář  a pak se vraťte k otázce č. 3

3. Jaké problémy a  nedostatky vidíte v seznamu záměrů, které měly být (do konce roku 2001) posuzovány podle zákona č. 244/1992 Sb. (přílohy č.1 a 2  zákona)? 

a) 
b)
c)
d)
e)

4. Se kterými dalšími problémy (mimo těch, které jste uvedli u otázek 2. a 3.) jste se v procesech EIA setkali? 

a) ………………………………………………………………………………………………..
………………………………………………………………………………………………..
b) ………………………………………………………………………………………………..
………………………………………………………………………………………………..
c) ………………………………………………………………………………………………..
………………………………………………………………………………………………..
d) ………………………………………………………………………………………………..
………………………………………………………………………………………………..
e) ………………………………………………………………………………………………..
………………………………………………………………………………………………..

5. Myslíte si, že je vhodnější, aby EIA byla samostatným procesem nebo byste dali přednost jejímu zařazení do jiných rozhodovacích procesů? 

ANO									NE

Svou odpověď prosím stručně odůvodněte.

6. Myslíte si, že je vhodnější, aby výsledné stanovisko EIA bylo závazné, nebo dáváte přednost dnešnímu stavu, kdy je stanovisko ”pouze” důležitým podkladem, bez nějž není možné další rozhodnutí vydat?

a)	Je vhodnější, aby stanovisko EIA bylo nezávazné. 
b)	Stanovisko EIA by mělo být nezávazné, ale s povinností následně rozhodujícícho orgánu (podrobně) odborně odůvodnit případné odchýlení od tohoto stanoviska 
c)	Stanovisko EIA by mělo být pro povolovací řízení závazné
d)	Jiná odpověď:

komentář:

7. Jaké výhrady máte k novému zákonu EIA (zák. č. 100/2001 Sb.)?

a)
b)
c)
d)
e)
f)

Příloha:

Uveďte prosím  podle vzoru následujícího formuláře údaje o jednom či více konkrétním procesu EIA, jehož se Vaše sdružení  účastnilo (může jít i o posuzování podle nového zákona):

1. Druh záměru  (zařazení podle příloh) ……………………….

2. Posuzující orgán: a)  Ministerstvo životního prostředí
     b) krajský úřad 
     c) okresní úřad	

3 .Projednávaly se v procesu EIA varianty ? 

ANO									NE

Pokud ANO, byly varianty podle vašeho názoru posuzovány řádně (např. zda šlo o reálně uskutečnitelné varianty, zda byly rozpracovány do stejných detailů, zda byly srovnány objektivně)?
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..

Pokud NE (varianty vůbec nebyly projednávány), požadovali jste zpracování variant ?

ANO							NE

4. Vypořádali se zpracovatelé dokumentace, posudku, popř.  úřady s vašimi námitkami k vaší spokojenosti?

		ANO							NE

pokud NE,  proč?
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..

5. Jaké stanovisko k záměru zaujala dotčená obec (dotčené obce)? Jak aktivně v procesu EIA vystupovala (vystupovaly)? Měla zájem o spolupráci s vaším sdružením? 
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..

6. Jaké bylo výsledné stanovisko posuzujícího orgánu? 
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..

7. Respektoval stavební úřad (popř. jiný orgán v následném řízení) stanovisko EIA?
			
ANO							NE

pokud NE, uveďte prosím podrobnosti
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..
…………………………………………………………………………………………………..

3. Integrované povolování 

Kapitola integrované povolování, která byla obsažena v původní verzi návrhu Kodexu (z poslední byla vypuštěna)  se zabývala  zejména některými aspekty při povolování průmyslových staveb, které mají největší dopad na životní prostředí. I v tomto případě jde o natolik závažnou oblast, v níž navíc byla aktuálně přijata nová právní úprava (viz níže), že jsme si ji zvolili jako jedno z témat na nějž bychom rádi znali Vaše názory.  

Návrh této kapitoly Kodexu původně obecně upravoval  principy  fungování dotčených orgánů státní správy v povolovacích řízeních. Dotčené orgány státní správy jsou orgány vydávající v těchto řízeních vyjádření, stanoviska, souhlasy a posudky k danému záměru (orgány ochrany přírody, památkové péče, ochrany veřejného zdraví – hygienici, ochrany ovzduší, vodohospodářské orgány ad.). Dále se pak zabýval  otázkami, jež se přímo  týkají tzv. integrované prevence a omezování znečištění  (angl. IPPC), která je nově  upravena zákonem č. 76/2002 Sb., o integrované prevenci a omezování znečištění, o integrovaném registru znečišťování a o změně některých zákonů (zákon o integrované prevenci). 

Tento zákon zavádí pro vybrané velké průmyslové stavby odlišný režim jejich povolování z hlediska ochrany životního prostředí, který spočívá v  posuzování ekologických aspektů záměru v jednom samostatném (“integrovaném”)  správním řízení,  a tedy v  integrací povolujících a souhlasných rozhodnutí dotčených orgánů státní správy do jediného, integrovaného povolení. V tomto povolení mají být  pro dané zařízení stanoveny závazné podmínky provozu (emisní limity apod.), které vycházejí z poznatků o nejlepších dostupných technologiích v daném odvětví.

1. Zajišťují dotčené orgány státní správy (tj. orgány vydávající vyjádření, stanoviska, souhlasy, posudky apod.) dostatečně v územním, stavebním aj. povolujících řízeních ochranu zájmů, které mají chránit na základě zvláštních právních předpisů?  

									NE

Domníváte-li, že NE:

Jakým způsobem by měla být řešena selhání dotčených orgánů státní správy (vydávání souhlasných stanovisek i k zcela zjevně nezákonnému záměru, chybějící kontrola dodržování stanovených podmínek pro realizaci záměru apod.)?

	Převažuje snaha vyhovět investorovi, což má podporu politických špiček. Politici ODS , ČSSD i koalice se dnes vyjádřili, že ekologičtí aktivisté brzdí ekonomický rozvoj společnosti. Když si uvědomíme, že právě tito aktivisté jsou mnohdy jedinými zastánci dodržení právních předpisů na ochranu životního prostředí, je jasné, že státní správa (závislá na politicích) nemůže rozhodovat podle zákona. 
	Jediným východiskem je využívání výše uvedených nástrojů (zásah proti nezákonnosti atd.) a zejména odpovědnost úředníka a jeho nadřízených za dodržení zákona pod hrozbou finanční sankce a trestního stíhání. Dále je nutné rychlé projednávání sporných případů u soudů.    

2. Domníváte se, že nahrazení dílčích rozhodnutí jednotlivých dotčených orgánů jediným “integrovaným povolením” je z hlediska ochrany životního prostředí vhodné ?

ANO									

Případně prosím rozveďte, ve kterých případech a za jakých podmínek.
Ano, jeho vykonatelnost by ale měla být automaticky pozastavena v případě soudní žaloby. 
Pokud by takové rozhodnutí nebylo vydáváno, muselo by být nahrazeno dílčími rozhodnutími. 

Často se ve správním řízení setkávám s tím, že když si úřad neví rady s některou připomínkou, napíše, že tato námitka se netýká předmětu řízení a rozhodování a že musí být uplatněna v jiném řízení, které se samozřejmě nevede. Například námitka proti výstavbě migračních bariér je podle rozhodnutí Krajského úřadu v Ostravě předmětem vodoprávního řízení, nikoliv řízení podle § 4 odst. 2 zákona č. 114/1992 Sb. 
V případě integrovaného rozhodnutí by takové „přehazování“ nebylo možné a rozhodnutí by bylo vždy přezkoumatelné soudem.  

3. Měla by se podle Vašeho názoru integrace týkat i následujících souhlasů, vyžadovaných podle současných předpisů před vydáním územního rozhodnutí ?

-	souhlas s odnětím půdy ze zemědělského půdního fondu					  ANO         
-	souhlas s odnětím pozemků z  plnění funkcí lesa					  ANO         
-	souhlas s umístěním velkého či středního zdroje znečišťování ovzduší			  ANO         souhlas s nakládáním s nebezpečnými odpady						  ANO         
-	souhlas ke kácení dřevin								  ANO         
-	souhlas se zásahem do krajinného rázu							  ANO         
-	souhlas se zásahem do významného krajinného prvku					  ANO         
-	výjimka z ochrany zvláště chráněných druhů rostlin, živočichů a památných stromů 	  ANO         
-	výjimka ze zákazů ve zvláště chráněných územích 					  ANO         

Jaká další rozhodnutí dotčených orgánů  by podle Vašeho názoru měla být v každém případě vydávána samostatně?

Žádná

4. Měla by být stanoviska dotčených orgánů státní správy v řízení o vydání integrovaného povolení závazná? 

ANO									

5. Integrované povolení by podle Vašeho názoru  mělo být vydáváno (zaškrtněte prosím jen jednu variantu):
-    před procesem posuzování vlivů na životní prostředí
-    před územním řízením
-    před stavebním řízením
-    před kolaudačním řízením
              -    samostatně (nezávisle na řízení o povolení stavby /činnosti)

Před každou výše uvedenou etapou. 

6. Účastníkem řízení o vydání integrovaného povolení podle vás by měly být mj. (zaškrtněte libovolný počet variant):
-   obce
-   občanská sdružení
-   vlastníci dotčených pozemků a staveb
-   kdo další? — navrhněte

investor, kterýkoliv občan, který o to požádá.

7. Zlepší podle Vašeho názoru  uplatňování zákona o integrované prevenci a omezování znečištění významně stav životního prostředí v ČR ? 
	
	ANO							NE

Pokud ANO, v čem a jak?
Pokud NE, v čem spatřujete hlavní nedostatky schváleného zákona?
 
Nedokážu posoudit.

8. Další komentáře, poznámky, nápady vztahující se k tomuto tématu

4. Účast veřejnosti 

Návrh “Kodexu” neobsahuje samostatnou část, zaměřující se přímo na problematiku účasti veřejnosti na rozhodování. Účast veřejnosti je uvedena jako jeden ze základních principů práva životního prostředí v kapitole č.  III. návrhu  Nejvíce se této otázky týká kapitola č. VII. – Povolování v ochraně životního prostředí. Zde se mj. uvádí, že řízení ve věcech ochrany životního prostředí mají být veřejná, což má být zajištěno svobodným přístupem veřejnosti ke všem informacím o řízeních (a jejich aktivním zveřejňováním ze strany úřadů) a “poskytnutím postavení účastníka řízení nevládním organizacím”. Dále  se dílčími aspekty účasti veřejnosti zabývají rovněž kapitoly č.  IV. (Environmentální plánování – viz níže), X. (Přezkoumávání správních rozhodnutí nezávislými tribunály) a  XIII. (Přístup k informacím o životním prostředí). Podrobnější návrh  úpravy podmínek a postavení nevládních organizací ve správních řízeních není v rámci “Kodexu” zatím k dispozici.

Obecně je  z hlediska nevládních organizací účast veřejnosti samozřejmě klíčovou oblastí právní úpravy ochrany životního prostředí. Jak pravděpodobně víte, v současné době  platný právní řádu umožňuje několik různých forem účasti veřejnosti na rozhodování a dalších činnostech úřadů, významných z hlediska životního prostředí. Úprava provedena několika různými právními předpisy (zejm. zákon o ochraně přírody a krajiny, zákon o posuzování vlivů na životní prostředí, stavební zákon,  zákon o vodách) a není jednotná pro celou oblast ochrany životního prostředí. Pro účast veřejnosti mají  velký význam i další právní předpisy, které nepatří přímo do oblasti do práva životního prostředí – na prvním místě správní řád. Možnosti účasti veřejnosti samozřejmě souvisejí s úpravou dalších oblastí – zejména s právem  na informace a na soudní ochranu.

Ač neexistuje jednotná úprava, lze vcelku jednoznačně rozlišit dvě základní  formy účasti veřejnosti:
1. “Konzultativní účast”.  Typickými  příklady jsou účast v procesu EIA a na pořizování územních plánu (příp. dalších plánovacích dokumentů). Typické pro tuto formu účasti je, že na jedné straně umožňuje vesměs širokému okruhu subjektů ( resp. často každému) právo na informace o připravovaných záměrech a právo na uplatnění připomínek;  na druhé straně nedává možnost efektivně a úspěšně se bránit proti nesprávnému, resp. nezákonnému výsledku celého procesu.

2. “Plnoprávná účast”. Jde především o možnost účasti v “povolovacích” správních řízeních (řízení podle stavebního a  horního zákona,  zákona o ochraně přírody, o vodách, ovzduší atd.), případně o možnost podat návrh na soudní přezkum úředního rozhodnutí ve věcech ochrany životního prostředí. Tuto možnost zákony obecně (jak v ČR, tak v zahraničí) přiznávají pouze určitému (různě  vymezenému) okruhu subjektů; na druhé straně je spojena s alespoň teoretickou možností efektivní obrany proti nesprávným a nezákonným rozhodnutím, poškozujícím životní prostředí.

Domníváme se, že obě z výše uvedených forem mají v právu ochrany životního prostředí své nezastupitelné míso; pro některé oblasti je vhodnější první, pro jiné druhá z nich. Považujeme však za nutné upozornit na skutečnost, že v českém právu se v poslední době objevují tendence k jednoznačné preferenci “konzultativní” formy a k omezení účasti “plnoprávné”. Příkladem může být návrh nového správního řádu, věcný záměr nového stavebního zákona či výsledná podoba nového zákona o posuzování vlivů na životní prostředí.

I. Obecné hodnocení možností účasti veřejnosti podle stávající právní úpravy

1. Jaké z následujících forem účasti na správě věcí veřejných  se vaše organizace účastnila ?

a) připomínky k dokumentaci EIA, účast na veřejném projednání EIA

b) připomínky k územně plánovací dokumentaci, účast na veřejném projednávání konceptu územního plánu

c) účast ve správním řízení vedeném orgány ochrany jednotlivých složek životního prostředí (o vydání tzv. souhlasu  dotčených orgánů státní správy)

d) účast ve správním řízení o umisťování a povolování staveb a činností (podle stavebního, horního, vodního  zákona  apod.)       

e) soudní přezkum rozhodnutí správních úřadů (správní žaloba, případně ústavní stížnost)

f) místní referendum

g) jiné (vypište prosím jaké)

2. Jak hodnotíte efektivitu  výše uvedených  forem účasti veřejnosti  z hlediska  ochrany životního prostředí ? Uveďte  v pořadí podle toho, které považujete za nejúčinnější (nebo připište čísla k výčtu v předchozí otázce). Pořadí prosím stručně odůvodněte. 

c), e), d).

3. Ve kterých případech mají podle Vašeho názoru lidé, dotčení škodlivými důsledky povolovaných staveb, činností atd., resp. veřejnost vůbec, nedostatečné  možnosti hájit svá práva a životní prostředí ? 

V případě nečinnosti úřadu a v případě konzultativní účasti v řízeních. 

4.a.  Která ustanovení současné právní úpravy účasti veřejnosti je podle vašeho názoru nezbytné zachovat? 

§ 70 zákona č. 114/1992 Sb. a § 14 současně platného správního řádu. 
! to by měl být ale pozměněn tak, aby úřady nemohly tvrdit, že např. regulací toku nemohou být dotčena práva chráněna zákonem č. 114/1992 Sb., což se děje a není to nijak přezkoumatelné. Mimosoudní právní nástroje v dnešní politické situaci selhávají a soudní není možné, protože soud dosud nezkoumá věcnou stránku.  Uvidíme, jak se promítne změna o.s.ř. 

4. b. Jaké formy účasti veřejnosti podle vašeho názoru v českém právu životního prostředí nejvíce schází a proč? 

Myslím, že by měla úplně vymizet konzultativní účast veřejnosti v řízeních a měla by být nahrazena plnoprávnou.  

II. Zajištění informovanosti o zásazích do životního prostředí

1. Mají podle vašich zkušeností občané dostatečné možnosti získávat informace o připravovaných zásazích do životního prostředí a souvisejících správních řízeních?

									NE

2. Jaká je  podle vašeho názoru nejúčinnější forma informování veřejnosti o těchto zásazích a řízeních? (prosím zaškrtněte, případně očíslujte podle důležitosti) 
a)	osobní informace od pracovníků úřadu
b)	úřední deska
c)	obecní tisk
d)	místní rozhlas
e)	využívání formálních možností daných zákony o právu na informace a dalšími předpisy (§ 70 zákona č. 114/1992 Sb.)
f)	informační činnost nevládních organizací
g)	informační deska na místě (přístupové cestě) chystaného záměru
h)	jiná forma (prosím vypište jaká)

e), c), a), b), d), f), g).

3. Jakými způsoby získáváte informace o zahajovaných řízeních nejčastěji vy (vaše sdružení)?

Oznámení o zahajovaném řízení správním orgánem na doručenku. 

4. Má vaše občanské sdružení podánu žádost podle § 70 odst. 2 zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny

ANO									

Pokud ANO, jste spokojeni s tím, jakým způsobem vás úřady informují o zahajovaných správních řízeních?  

a)	naprosto
b)	v podstatě ano, dochází jen k drobným pochybením
c)	nejsme příliš spokojeni, úřady se často dopouštějí chyb 
d)	domníváme se, že úřady svou informační povinnost záměrně ignorují
e)	úřady o své informační povinnosti pravděpodobně vůbec nevědí
f)	jiná odpověď:

Problémy jsou u stavebních řízení, kde úřad využívá pouze úředních desek a i když to hlídáme, nenacházíme tam informace. O správním řízení se dovíme až v době realizace stavby. 

Měla by se nějak změnit stávající právní úprava v oblasti informování o zahajovaných správních řízeních?

ANO									

 Pokud ANO, jak? 

Zákon by měl jednoznačně stanovit, že každé správní řízení, jehož předmětem je zásah do životního prostředí podléhá režimu podle § 70 zákona č. 114/1992 Sb.   

5. Je podle  vašeho názoru  dostatečně zajištěno právo veřejnosti na přístup k informacím, obsaženým v úředních spisech? 

		NE						

Pokud NE v čem podle vašeho názoru spočívají hlavní  nedostatky?

a)	nedostatečná a nejasná právní úprava
b)	neochota úředníků dodržovat zákony
c)	nedostatečná obeznámenost veřejnosti s rozsahem práva na informace
d)	technické potíže úřadů
e)	jiné příčiny (prosím vypište) 

6.  Jsou  úřady podle vašich zkušeností ochotny pořizovat  ze spisů kopie?

a)	ano, každému kdo o to požádá
b)	ano, ale pouze účastníkům řízení
c)	pouze v některých případech – podle uvážení úředníka
d)	ne, ani účastníkům řízení (trvají na tom, že  účastníci mají právo pořizovat si opisy a výpisy)
e)	jiná odpověď

Pokud cítí, že občanské sdružení informací využije pro účinnou ochranu práv na příznivé životní prostředí, zdráhají se a odmítnou kopie pořídit. Nestává se to ale často. 

Podrobnější komentář:

 

III. Účast veřejnosti ve  správních řízeních, ovlivňujících životní prostředí a soudní přezkum
  
1. Setkali jste se někdy s následujícími postupy správních úřadů: 

a) nezahájení správního řízení v případě, že k tomu byly ze zákona povinny?
ANO x, velmi často 
b) odmítnutí přiznání účastníka řízení občanskému řízení, které splnilo zákonem stanovené podmínky pro účastenství?
ANO x
c) nezákonné vyloučení účastníka z řízení
ANO x
d) neumožnění seznámit se všemi podklady pro rozhodnutí (utajení či odmítnutí dokumentů ze spisu)
ANO
e) nedoručování důležitých písemností
ANO x
f) nedostatečná lhůta pro vyjádření stanovisek a připomínek
ANO x
g) odmítání přijetí (zaprotokolování) některých připomínek a námitek (”vy se smíte vyjadřovat jen k ochraně životního prostředí!”)
ANO x
h) nezabývání se argumenty účastníků (nedostatečné odůvodnění  rozhodnutí) 
ANO x, ve všech správních řízeních, kterých jsme se účastnili.
i) nezákonné odmítnutí odvolání (např. pro ”předčasnost”)
NE
j) nečinnost správního úřadu 
ANO x
k) jiná forma úředních obstrukcí  (prosím popište)

Pokud jste se s některými z uvedených postupů setkali  opakovaně, označte  prosím tyto případy ”x”. 

Podrobnější komentáře: 

Výše uvedené obstrukce neplatí u Magistrátu města Ostravy, odboru ochrany přírody, kde se úzkostlivě dbá na dodržení zákona. Tato světlá výjimka potvrzuje pravidlo.

Nejčastěji se správní orgán nezabývá navrženými důkazy a ignoruje vyjádření účastníka řízení. Vždy se přiklání na  stranu investora.

2. Představuje podle vašeho názoru ústní jednání významný přínos pro kvalitu správního řízení a možnost obhajoby veřejných zájmů?

									NE

Pokud ANO, proč ?

3. Měla by podle vašeho názoru být ústní jednání veřejná? 

a)	ano
b)	ne
c)	jen některá (vypište jaká)

4. Souhlasili byste s uzákoněním tzv. ”žaloby ve veřejném zájmu” v oblasti práva životního prostředí? 

ANO,  velmi naléhavě 									

Pokud ANO, kdo by měl podle vašeho názoru být oprávněn takovouto žalobu podat (označte prosím všechny odpovědi, s nimiž souhlasíte)

a)	Nejvyšší státní zástupce
b)	Veřejný ochránce práv
c)	vedoucí ústředních státních orgánů (ve své působnosti)
d)	obce (ve věcech týkajících se jejich území)
e)	účastníci správních řízení
f)	nevládní organizace (v oblastech svého působení)
g)	všechny fyzické a právnické osoby
h)	jiné subjekty (které?)

kterýkoliv občan ČR.  

Podrobnější komentář (např. za jakých podmínek by měly mít výše uvedené subjekty právo žalobu ve veřejném zájmu podat ?)

U subjektů podle písm. a) až d) bych to zakotvil jako povinnost, není-li náprava zjednána v určitém termínu. Důvodem je ochrana ústavou deklarované zákonnosti.

IV.
Seznámili jste se s návrhem právní úpravy účasti veřejnosti v návrhu věcného záměru “Kodexu”? Pokud ano, jak tento návrh hodnotíte.

Další komentáře, poznámky, nápady

5. Environmentální plánování

IV. kapitola věcného záměru obecné části zákona o životním prostředí (kodexu), ve verzi z března 2001, se jmenuje Environmentální plánování.  Cílem autorů návrhu je shrnout stávající nástroje environmentálního plánování do jednotného, hierarchicky uspořádaného systému, zhruba v této podobě:
a) vrcholným a zastřešujícím institutem enviromentálního plánování má být Státní politika životního prostředí. Kodex by tak právně ukotvil institut, který zde už několik let fakticky existuje,
b) Dále návrh zákona podřizuje jednotnému systému environmentálního plánování ty plánovací činnosti, které jsou již v současné době (nebo v nejbližší době budou) upraveny jednotlivými složkovými předpisy ochrany životního prostředí. Jedná se zejména o:
-  plány povodí,
- lesní hospodářské plány,
- plány péče o chráněná území,
- plány odpadového hospodářství, 
- plány ke snižování emisí. 
Jistou formou environmentálního plánu tohoto typu je podle mého názoru i územní systém ekologické stability.
c) Zcela nově návrh zákona upravuje institut environmentálních plánů obcí a krajů, které mají být pořizovány v přenesené působnosti. Souvislost s nějakým obdobným, v současné době používaným  institutem, který by byl alespoň vzdáleně příbuzný této kategorii environmentálních plánů lze snad vidět v programech rozvoje obcí a krajů (ačkoliv ty se pořizují v samostatné působnosti a jsou zpravidla komplexní – nezabývají se jen problematikou životního prostředí).

I. Funkčnost existujících nástrojů

1. Účastnili jste se někdy vytváření těchto environmentálních plánů?  

a) Státní politika životního prostředí					         NE
b) plán péče o chráněné území 						         NE
c) plány povodí								         NE
d) územní systém ekologické stability					         NE
e) plány odpadového hospodářství						         NE

Pokud ano, byli jste spokojení s prostorem, který má veřejnost při přípravě těchto plánů?

                ANO                                                                                                       NE

komentář:

Nebyl nám dán žádný prostor pro účast při takovém plánování.

2. Účastnili jste se někdy přípravy dalších plánovacích dokumentů?
a) územní plán velkého územního celku                                                              ANO      
b) územní plán obce                                                                                              NE 
c) program rozvoje kraje                                                                                       NE
d) program rozvoje obce                                                                                       NE
e) resortní politika (dopravní, energetická atd.)                                                    NE

Pokud ano, byli jste spokojení s prostorem, který má veřejnost při přípravě těchto plánů?

                    		                                                                    NE

komentář:

Připomínky jsme uplatnili, nikdo se jimi nezabýval a jako bychom je ani nedali.   

3. Označte všechna níže uvedená tvrzení, která  podle vás a na základě vašich zkušeností s účastí na přípravě výše uvedených environmentálních plánů obecně charakterizují  proces jejich pořizování:

a)  jedná se o příliš formální proces
b) veřejnost má sice možnost se v průběhu příprav k plánu vyslovit, nikdo se ale připomínkami vážně nezabývá,
c) je chybou, že schválený plán je nepřezkoumatelný jiným orgánem,
d) veřejnost se k plánu dostane až v příliš pokročilé fázi připravenosti, 
e) informovanost o schválených plánech je nedostatečná – člověk se po nich musí shánět a ještě mu to nechtějí dát,
f) veřejnost nemá žádnou možnost efektivně se zapojit do jejich přípravy,
g) lhůty které má veřejnost k přípravě připomínek jsou naprosto nedostatečné,
h) schválený plán stejně nikdo nebere v potaz, je to jen cár papíru.

další komentář:

4. Argumentovali jste někdy v rámci vaší účasti na vytváření územních plánů  územním systémem ekologické stability nebo jinými, výše uvedenými environmentálními plány, které by měly být jejich podkladem? 

ANO		

Pokud ANO, jaké s tím máte zkušenosti?

a)  ÚSES a jiné environmentální plány jsou bezpodmínečně zapracovávány do nově vytvářených územních plánů.
b)  Na tom,  co je součástí environmentálního plánu typu ÚSES většinou nezáleží, protože  se to do závazné části územního plánu stejně nedostane.
c)   jiná odpověď

další komentář:
Vše, co by bylo přínosem v ochraně životního prostředí se do plánu nedostane nebo jen do nezávazné části. 

II. Nová úprava
1. Domníváte se, že má smysl  vytvářet nový ucelený, hierarchizovaný  systém environmentálních plánů, na jehož vrcholu by byla Státní politika životního prostředí a jí podřízené by byly ostatní plánovací nástroje? Označte prosím jednu odpověď s níž nejvíce souhlasíte, případně vyjádřete Váš názor vlastními slovy:

a)  jednalo by se o jednoznačný posun vpřed, něco takového v našem systému ochrany životního prostředí chybí.

b)  je to dobrý nápad, ale nebude v silách nevládních organizací efektivně se účastnit dalších procesů, když nestíhají využívat plně stávajících nástrojů.

c)  je to jen zbytečná byrokracie navíc, lepší by bylo “ozelenit” stávající územní plány.

d)  jiná odpověď:

další komentář:

Stačilo by, kdyby schválení plánů muselo být provedeno ve správním řízení za účasti veřejnosti a připomínky vznesené v průběhu jeho vytváření byly podkladem pro rozhodnutí. 

2. Účastnilo by se vaše sdružení přípravy environmentálního plánu obce nebo kraje, který má být v kodexu nově upraven?

                          ANO                                                                          

komentář:
Určitě v rozsahu činnosti našeho sdružení. Nepouštíme se do oblastí, kterým nerozumíme lépe než státní správa a investoři. 

3.  Jaké základní náležitosti by podle vám měl takový plán obsahovat?

Měl by řešit ochranu všech složek životního prostředí odděleně i ve vzájemných vazbách. 

komentář:

4. Seznámili jste se s návrhem právní úpravy environmentálního plánování v návrhu věcného záměru “Kodexu”? Pokud ano, jak tento návrh hodnotíte?

5. Další komentáře, poznámky, nápady vztahující se k tomuto tématu